![lägergård](https://www.sandaren.se/sites/sandaren/files/styles/node_huvudbild/public/2024-08/debatt3.jpg.webp?itok=cB-XCVFv)
MBT Missionärsbarns träff på Hjälmargården. Foto: Johannes Frandsen
Detta med platser är väldigt speciellt, nästan alla av oss har vissa ställen som betyder extra mycket för oss.
Min barndoms somrar tog mig aldrig till främmande länder, exotiska regnskogar eller medelhavsvarma sandstränder. Men det gjorde ingenting så länge jag fick återkomma till Rothult, min morfar Axels lantgård högt belägen ovanför Kisa i södra Östergötland. Den platsen innebar för mig och mina syskon det stora äventyret varje sommar, med en blandning av kossor, ängar, hökörning och svalkande bad i den lilla sjön Roten.
Platser som präglat oss
För andra är det andra platser. Artisten Petter Alexis Askergren släppte för några år sedan en bok med titeln Min plats på jorden – Koster där han berättar om Kosteröarnas betydelse för hans barndom och uppväxt och hur han fortfarande betraktar dessa öar som en betydelsefull utpost i livet. Jag tror Petter berör något allmänmänskligt och viktigt i sin bok, nämligen vårt behov av sammanhang som vi på olika sätt kan kalla hemma. Platser som präglat oss, platser där vi gjort avgörande erfarenheter, platser som vi upplever som omistliga i det som är berättelsen om våra liv.
Inom keltisk fromhet talade man om andligt laddade platser som”thin places” vilket syftade på platser där hinnan mellan himmel och jord var tunn. Ställen där det var lätt att höra Gud tala. Platser som man vallfärdade till.
Nyss hemkommen från den kristna lägergården och campingplatsen Klintagården konstaterar jag på nytt att denna oas är en sådan viktig plats för mig.
Fina barndomsminnen
Efter fyra dagar av sol och bad kombinerat med några predikouppdrag tillsammans med familjen pratade vi i bilen hem gång på gång om hur fantastisk vår sommarvistelse på denna plats hade varit till rekreation för ande, kropp och själ.
Några av de finaste barndomsminnena som flyter upp i mitt minne är just från Klintagården där jag som deltagare i ett familjeläger omslöts av värme, lekar, andakter och salta bad. Som tonåring kulminerade mitt år som konfirmand i ett fantastiskt roligt konfirmandläger också det på Klintagården med ungdomar från hela Östergötland. Detta följdes sedan upp av flera ungdomshelger med Equmeniakyrkan region öst på denna välsignade lägergård.
Som vuxen återvände jag för att arbeta i evangelisationsveckor i Borgholm med tillhörande barnverksamhet och tältmöten på Klintagården tillsammans med Temaevangelisation. Viktiga och formerande veckor för mig i min vandring med Jesus.
Välkomnande atmosfär
Under ett antal år har jag haft förmånen att samarbeta med det nuvarande föreståndarparet på Klintagården, Mikael och Annika Båge och konstaterar år efter år hur gården utvecklas och hur man möter en fantastisk service, god mat, bra boende och en välkomnande atmosfär. Denna hyllningstext till Equmeniakyrkans gård på Öland skulle också kunna handla om Strandgården, Uskavi, Hjortsbergagården och många andra vackra plaster där vi har tillgång till miljöer som öppnar för fördjupning, rekreation och avkoppling.
Låt oss prioritera våra kristna lägergårdar och campingar när vi planerar läger, församlingshelger, fester och semestrar. Låt oss be och jobba för att vi tillsammans ska kunna förvalta och utveckla dessa platser till välsignelse för många!
Daniel Röjås
pastor i Mjöby och Boxholm
LÄGG TILL NY KOMMENTAR